Prevederea 2%, chiar aşa, ştiţi ce e?
![Dilema veche la Timpul prezent Ce vrei să te faci cînd vei fi mare? png](https://cdn.adh.reperio.news/image-9/91daf645-4e08-477d-94d5-b65ff4a2cdbd/index.png?p=a%3D1%26co%3D1.05%26w%3D500%26h%3D125%26q%3D91%26r%3Dcontain%26f%3Dwebp)
: Dacă da, mă ajutaţi să înţeleg de ce lumea refuză (sau atît de greu acceptă) să dea ceva din ce oricum i-a fost luat? Să fie comoditatea, nepăsarea, lipsa de simţ caritabil, civic? Amarena : Cred că lumea nu realizează, de fapt, că nu i se mai ia o dată acel 2%... Că de fiecare dată, cînd ni se pun în faţă nişte formulare, ne speriem... Aşa a fost şi cu banii care s-au dat înapoi de la stat, cînd primeam acasă plicuri de la Administraţia Financiară, ai mei la început se uitau ca puiul la barieră la foaia aia... "şi ce-i cu banii ăştia?!! Treâ să dau sau treâ să-mi dea?!!" Nu s-a explicat de-ajuns, poate... Laurent : Prima e lipsa de simţ caritabil, a doua nepăsarea... şi cred că şi necunoaşterea. Toţi întreabă ce primesc în schimb, dacă dau cei 2%... aşa că mai bine emigrăm. Orhideea : Pe ai mei i-am redirecţionat spre construcţia unei biserici în localitatea unde m-am născut... şi nici măcar nu locuiesc acolo... Albella: Eu lucrez într-un ONG pentru protecţia copilului. A fost trist pentru mine să constat cît de indiferenţi sînt oamenii în România. Redirecţionarea a 2% din impozitul anual mi se pare unul dintre cele mai... "gratuite" (în sensul că nu te costă nimic) gesturi caritabile. Chiar aşa îngrozitor de egoişti am ajuns încît nu mai sîntem în stare să oferim ceva fără să aşteptăm un avantaj în schimb? Asfalotoh : Îţi zic nişte motive, din perspectiva cuiva care a lucrat în domeniul ONG-urilor. În primul rînd, necunoaşterea. Nu se ştie de prevedere, nu se înţelege că nu li se ia nimic. Nu sînt cunoscute nici ONG-urile. Spune cuiva să îţi numească zece ONG-uri. Sau cinci. Sau trei. Şi vezi cîţi reuşesc. Şi după ce le explici, cîţi vor vrea să doneze clubului de fotbal? ONG-urile nu prezintă încredere. Există o percepţie difuză la nivelul populaţiei, cum că în acest domeniu se învîrt mulţi bani, dar nu se face nimic. Din păcate, sînt şi destule cazuri care să confirme această percepţie, cazuri bine mediatizate. Reuşitele, în schimb... Comoditatea. Presupunînd că ai venit dintr-o singură sursă şi nu ai schimbat serviciul pe parcursul ultimului an fiscal, nu trebuie să depui nimic la Finanţe. Nu îndrăznesc o aproximare, dar cred că majoritatea populaţiei aici se încadrează. Ca să direcţionezi cei 2% trebuie completat un formular care trebuie depus. Adică trebuie să faci rost de el, să-l completezi şi să te duci să stai eventual şi la o coadă. Procedura e relativ greoaie. Pe lîngă cele menţionate mai sus, ai nevoie şi de datele contului asociaţiei etc. Neîncrederea în autorităţi. Pe principiul "daâ de ce să dau, oricum nu ajung banii unde trebuie". Şi culmea, se întîmplă! Am colegi care au verificat şi în două judeţe au găsit nereguli, în sensul că s-au adunat fişele la asociaţie şi s-au depus (în ideea de a scuti contribuabilul de efort). Se ştia deci cîte persoane au direcţionat acel 2% către organizaţia respectivă, totuşi, cînd s-a primit "rezultatul", nu corespundea numărul de persoane (adică era mai mic decît cei care sigur au direcţionat!) www.raportal.ro