Inamovibilitate (şi) la profesori
Publicat în Dilema Veche nr. 325 din 6 - 12 mai 2010
![Dilema veche la Timpul prezent Ce vrei să te faci cînd vei fi mare? png](https://cdn.adh.reperio.news/image-9/91daf645-4e08-477d-94d5-b65ff4a2cdbd/index.png?p=a%3D1%26co%3D1.05%26w%3D500%26h%3D125%26q%3D91%26r%3Dcontain%26f%3Dwebp)
De ce nu? Păstrînd proporţiile relativ la inamovibilitatea judecătorească (deh!, nu sîntem o putere în stat), şi profesorii, carevasăzică, ar putea cere acest drept. Şi-atunci, cu-aceste prinţipuri odată instituite, altul ar fi răşpektul din sistemul educaţiunii publice. Elevul jenăric (generic), de la cel emininke începînd, dar mai cu samă mărgînd pînă la loaza de rînd, nu s-ar mai trage de brăcinari cu onorata instanţă profesorală. Mai mult, n-ar mai exista atîta amar de contestaţiune la nici o examinare, iar părintele răşpektivului elev ar veni într-un mod aghecvat la uşa canţelariei, cu pălăria scoasă şi luînd act de opiniunea avizată de înaltul consiliu pedagojic.
Vivat naţiune educată!
prof. Florin NECHITI